Italský výzkum zveřejněný na Journal of Volcanology and Geothermal Research, který provedl Národní ústav geofyziky a vulkanologie (INGV) ve spolupráci s univerzitou ve městě Urbino, konečně odhalil tajemství stáří údolí Bove.
Údolí Bove je široká kotlina nacházející se na východním svahu sopky Etny, v chráněné oblasti parku Etny, na území obce Zafferana Etnea. Výzkum, prováděný pomocí zvláště technologicky náročných měření a zkoumání, odhalil nejen datování sesuvu, který údolí vytvořil, ale také boční erupce, k nimž v průběhu staletí docházelo.
Vydejte se s námi na tuto velkolepou cestu na jedno z nejsugestivnějších míst celého sicilského ostrova.
Sicílie, Etna: tajemství o stáří údolí. Bove
Italský výzkum, zveřejněný na Journal of Volcanology and Geothermal Research a provedený Národním ústavem geofyziky a vulkanologie (INGV) ve spolupráci s univerzitou Urbino, konečně odhalil tajemství stáří údolí Bove. Údolí je široká kotlina nacházející se na východním svahu sopky Etny, v chráněné oblasti parku Etna, na území obce Zafferana Etnea. Výzkum, prováděný pomocí zvláště technologicky náročných měření a zkoumání, odhalil nejen dataci sesuvu, který údolí vytvořil, ale také boční erupce, které následovaly jedna po druhé v průběhu staletí. Vydejte se s námi na tuto velkolepou cestu na jedno z nejsugestivnějších míst celého sicilského ostrova.
Přibližně 7 km dlouhé a 4,5 km široké údolí Bove na východním svahu Etny vzniklo mezi lety 9501 a 9157, tj. mezi lety 7478 a 7134 př. n. l..
Studii provedl italský výzkumný tým Istituto Nazionale di Geofisica e Vulcanologia (INGV) ve spolupráci s univerzitou Urbino, a byla zveřejněna ve vědeckém časopise 'Journal of Volcanology and Geothermal Research'. Původní název výzkumu je 'Age of the valle del Bove formation and chronology of the post-collapse flank eruptions, Etna volcano (Italy)'.
Vznik údolí Bove vysvětlil Stefano Branca, ředitel Osservatorio Etneo a jeden z autorů výzkumu. První podpis však patří Arianně Beatrice Malaguti, která působí mezi INGV a univerzitou Urbino. Podle zprávy agentury ANSA se jedná o slova Branca: "Toto údolí je výsledkem několikanásobných fenoménů bočního kolapsu a souvisejících erozních jevů, které během Holocénu generovaly současnou morfologickou strukturu tohoto sektoru Etny. Zejména počáteční fáze vzniku údolí je důsledkem rozsáhlého bočního kolapsu sopečného tělesa, který vytvořil rozsáhlý depozit suti, jenž vystupuje v oblasti osady Milo".
Analýzu umožnil nález zbytků stromů na dně sesuvu, který vytvořil údolí. Ve skutečnosti, jak vysvětluje Branca ve výzkumu: "Provedené analýzy nám umožnily datovat sesuvné ložisko mezi roky 7478 a 7134 před naším letopočtem. Hovoříme tedy o době před 9 000 lety, což je datování, které dosud nebylo možné.
Datovány jsou také některé boční sopečné erupce.
Výzkum také umožnil vysledovat několik bočních sopečných erupcí, které pomohly charakterizovat současnou podobu oblasti. Zejména paleomagnetické datování ukázalo, že během posledních 4000 let došlo ke dvěma bočním erupcím v pozdní době měděné (2600-2400 př. n. l.) a k dalším dvěma bočním erupcím, které nejsou v historických pramenech uváděny, došlo v řecko-římské a středověké éře".
Etna je nejvyšší činná sopka na euroasijské desce, jejíž vrchol dosahuje výšky 3357 metrů. Na XXXVII. zasedání Výboru pro Unesco dne 21. června 2013 byla Etna zapsána na seznam světového dědictví.